N-am nevoie decât de unul.
Te-a trimis Nikita sau Michael?
Unde ți-e echipa?
Sau e echipa lor de elită?
Sau Divizia nu mai crede în astfel de crime?
Am auzit eu că s-au muiat...
Pocăință, iertare...
Președinta aia habar n-are ce înseamnă Divizia.
Vrei iertare?
Aveți nevoie de ajutor?
Te iert.
- Vă așteaptă, domnule. - Da.
Mii de oameni s-au adunat să aclame
alegerea lui Alexi Markov ca președinte al Uzbekistanului.
Ascesiunea lui spre putere s-a produs după moartea fostului președinte.
Tipul a făcut parte din Divizie?
Pentru restul lumii e Alexi Markov. Pentru noi, Edward.
Acum șase ani, a fost trimis să se infiltreze
în Mișcarea Populară de Eliberare.
Principalul partid de opoziție al Uzbekistanului.
- Cum a ajuns...? - Maestru în domeniu?
Cu puțin noroc și mult tupeu.
Și-a făcut renume de lider de partid.
Și-a croit drum prin ierarhie și, când partidul a ajuns la putere,
a fost pe-aproape.
A avut grijă să fie acolo.
Unul din cei mai răi 30 de agenți e șeful unei țări.
E un dezastru.
Agenții pe cont propriu sunt oricum răi, dar ăsta e chiar o bombă.
Măcar știm unde e. Mergem în Uzbekistan.
Tu și câți soldați? Tipul are o armată.
Ne-a distrus deja echipa trimisă. Va fi cu ochii-n patru.
Nu mai e de joacă.
Are programată săptămâna viitoare o vizită la Casa Albă.
Atunci e momentul, când e pe terenul nostru.
Dacă moare un președinte pe pământ american,
de moarte bună sau nu, e cam suspect.
Nu va muri.
Îl răpim și îl înlocuim cu o dublură.
Apoi îi punem la cale moartea.
Am citit dosarele, știu că Divizia a mai făcut asta.
Da, dar aveam agenți aleși cu grijă, cu operații estetice.
Acum n-avem timp.
Cere-i președintei să amâne vizita.
Președintei? Și care-i spun că-i motivul?
Că ne ajută să scăpăm de unele ținte.
Nu-i pot spune că un fost agent al Diviziei
conduce acum Uzbekistanul.
Trebuie să-l interceptăm când ajunge în SUA,
înainte să meargă la Casa Albă.
Vreau să am pe birou planificarea misiunii.
O spun eu.
Sunt și mărci de cafea decofeinizată mai bune decât cea originală.
Eu zic să facem schimbul.
Încă mai poți să mă iei la rost, dacă n-ai terminat.
Știu. Îmi pare rău. E o situație dificilă.
Am înțeles. Știm cu toții ce-i în joc.
Trebuie să ai încredere în noi că nu te vom dezamăgi.
Crezi că poți?
- Sigur. - Bine.
La cât ești de încordat în ultimul timp, n-aș spune.
Nu mă refer doar la ziua de azi.
Birkhoff și Sonya mi-au spus ceva.
Se pare că Amanda știa exact când a fost atacată infirmeria.
- De unde știa? - I-a spus cineva.
O cârtiță...
N-ar trebui să ne mirăm.
Era prea frumos să avem o navă fericită.
Și Titanicul a fost o navă fericită până s-a scufundat.
O pun pe Alex să se ocupe de asta, are experiență.
Așa-i, cârtița prinde cârtița.
Sigur nu-i și altceva?
Problema cu Markov nu ne ajută deloc. Știam eu că dezertorii aduc belele.
- Nu știam cât de mari. - Nu-ți face griji.
Îl vom prinde.
Vorbește cu Birkhoff și Sonya. Îți pot acorda acces în rețea.
Fă-o cât mai discret.
Poți interoga pe oricine consideri suspect.
- Zău? Unde pleci? - Cu excepția mea.
Ryan Fletcher.
Te-a văzut cineva intrând în tunele?
Nu. Poate cândva am să intru și pe ușa din față.
- Doamnă președinte... - Cât mai scurt, domnilor.
Am primit o informare îngrijorătoare despre campania senatorului Herek.
Informarea precedentă spunea despre furtul unui explozibil din...
- Fort Granville. - Cică ar fi opera unor spioni.
În ambele cazuri, noi...
I-am îndepărtat de problemă.
Le-am spus că avem treburi mai importante, și chiar avem.
Am făcut progrese.
Am anihilat câteva amenințări serioase.
Avem și indicii despre alte persoane.
Prioritatea mea e să conduc țara.
Săptămâna asta primesc o delegație din Uzbekistan,
țară care are, în sfârșit, un președinte care vrea să cooperăm.
Asta e treaba mea.
Nu vreau ca un grup de agenți dezertori să întunece momentul.
Dacă lumea află măcar o fracțiune din ce a făcut Divizia,
toată agenda mea se duce naibii.
- Înțelegi ce spun? - Da.
Încercăm să ne îmbunătățim strategia,
să curățăm locul de moștenirea lui Percy.
- Oare Percy a fost problema? - Poftim?
- Sau vinovată e chiar Divizia? - Evan.
Doamnă, sunteți om politic, eu nu sunt.
- Ce vrei să spui? - Știi foarte bine.
- Forțele speciale sunt sub cod roșu. - Am făcut o înțelegere.
Comandantul Danforth nu spune că se va și întâmpla.
Dar să știi că, dacă e nevoie, așa va fi.
La câteva minute după ce se dă ordinul,
tabăra voastră va fi ștearsă de pe fața pământului.
Obiectivul era închiderea discretă a Diviziei.
Obiectivul n-a fost atins.
Și crezi că un atac în forță va acoperi ceva?
E deja stabilită povestea pentru acoperire.
- Asasinii morți n-o pot contesta. - Gata, Evan.
Singura persoană ce poate da ordinul sunt eu
și încă nu-l dau.
Scopul acestei întâlniri era să ne coroborăm prioritățile.
Fletcher promite să coloreze tabloul,
Danforth zice să aveți grijă la propria mizerie,
sau veți fi terminați.
E suficient de politic?
Dacă mai văd o dată Divizia într-o lumină proastă,
va fi și ultima oară.
NIKITA Sezonul 3 Episodul 5
Traducerea: Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Cum naiba îl prindem? Are o pază de fier.
După ce gardienii proprii îl predau serviciului secret, e de neatins.
Casa Albă e punctul terminus. Nu-l lăsăm să ajungă acolo.
În cea mai sigură clădire din lume?
Nici vorbă. Ne rămâne doar hotelul.
Stă acolo o noapte, înaintea întâlnirii cu președintele.
Chiar dacă îl răpim, cum îl înlocuim?
Miracolul științei...
Ăsta-i un polimer electrostatic.
Schimbă forma când trece curentul prin el.
A fost inventat să creeze mușchi artificiali pentru soldații răniți.
Dacă aveți destule date, pot realiza...
O mască.
Tu ești ăsta?
Drăguț, nu? O replică perfectă,
cu același ton și consistență ca ale pielii reale.
Cine o va purta?
Cineva cu aceeași constituție ca Markov,
care vorbește rusa și are experiență în misiuni sub acoperire.
- Tu. - Da.
Ne trebuie doar niște măsurători detaliate,
adică o scanare laser a feței lui Markov. Va dura cam două ore.
Avem nevoie de două ore între răpirea și înlocuirea lui Markov.
Mie îmi trebuie, de fapt. Înțeleg cum ajungem la el, dar cum îl scoatem?
Nu va fi ușor să-l aducem aici în liniște.
Nu-l vom aduce noi, va veni el singur.
Liber!
Gărzile sunt pe poziție.
Să-ți raporteze la intervale regulate.
Să nu se despartă nici la toaletă.
- Mai verificați o dată perimetrul. - Da.
Cum merge cu cârtița? Mi-a zis Ryan.
Mă bucur, mă poți ajuta.
- Scanez serverul de trafic. - Ai găsit ceva?
Nu. Am căutat interceptări, dar filtrele sunt intacte.
Dacă a fost un hacker, și-a acoperit bine urmele.
Vezi dacă nu s-a strecurat prin firewall.
Asta mi-a zis și Seymour să fac.
I-am zis că ar fi fost evident și s-a îmbufnat.
Nu știu ce-i mai rău pentru Birkhoff,
faptul că are șefi sau că e vorba de mine și Nikita.
- Cineva a spart un firewall intern. - Contactează pe cineva din exterior?
Nu, e un server mai vechi, cu date arhivate, neimportante.
S-a intrat din infirmerie. E și acum acolo.
Nikki a ajuns. Se desprinde de coardă.
- Nikita, am aterizat. - Recepționat. Ținta e în zonă.
Caută unitatea de aerisire. E în colțul de sudest.
- Intră pe linia 3. - Am înțeles.
Gata.
- E pregătit pentru room-service? - Aproape.
- Să-mi aduci și mie niște ciocolată. - O vei avea deseară pe pernă.
- Mersi. - Aranjezi camera?
O fac mai primitoare.
Aplică noile măsuri de siguranță în caz de bio contaminare.
Din cauza gazului sarin al Amandei.
Mereu primim cadouri.
Ne lăsați puțin? Mulțumesc.
Ce e?
- Încă mai ai probleme cu amintirile? - Nu s-a schimbat nimic.
Cred că e frustrant să știi că doar Amanda cunoaște răspunsurile.
- Te tentează să încerci să le afli. - Ce tot vorbești?
Un server restricționat a fost spart chiar de aici.
Ți-a zis cineva să cauți ceva?
Nu știu ce vrei să spui,
dar am căutat informații despre trecutul meu.
În dosarul dat de Nikita nu era nimic, m-am gândit să caut în arhivă.
Într-un dosar secret. Cum ai intrat?
Făceam curat, dar nu înseamnă că n-am trecut alte etape.
Nu mi-am dat seama că mă urmărești.
- De ce întrebi de Amanda? - Așa.
Dacă te temi că poate intra în sistem, de ce monitorizezi traficul intern?
Crezi că e o cârtiță.
Asta e, nu? Lasă-mă să te ajut să o găsești.
Trezește-te!
Ai un difuzor în ureche, de-asta mă poți auzi.
În gură ai o grenadă modificată,
care acum e armată.
Fă cum îți spun, sau dentistul tău va fi foarte supărat.
Nu, nu...
În locul tău n-aș face asta.
Ai lângă tine o geantă în care e echipament de alpinism.
În fața ferestrei ai o coardă.
Coboară în stradă și ai grijă să nu te vadă paznicii.
Vezi că... ai trei minute.
Mâinile sus!
Cățea tâmpită! Ai idee ce-ai făcut?
Am scos din joc un psihopat criminal care suferă de mania grandorii.
- Asta duce la Amanda. - Nu pot să-ți spun nimic.
Ai zis deja, Amanda are răspunsurile despre trecutul meu.
- Taci. - Nu te las să...
Taci odată! Ai auzit?
Urcă.
Ai asigurat distrugerea Diviziei.
- Toată lumea e teafără? - Da.
Doar Owen și Alex erau aici. Au scăpat.
Sunt teafără.
Când trebuie să-l ducem înapoi pe Markov?
În maxim patru ore.
Să-l ducem la Birkhoff, să înceapă scanarea.
- Tu trebuie să te schimbi. - Trebuie să-i mai ascult accentul.
Urme de agent coroziv.
- A fost premeditat. - Ești sigur?
Îmi cunosc acizii.
Cârtița nu vrea să fie găsită.
- Nu trebuia să-i fi spus. - Nu i-am spus, și-a dat seama.
De ce mă credeți idiot?
Aflați cine a avut acces aici și începeți interogatoriile.
Oricine întreabă, a fost un accident. Sunt destul de încordați cu toții.
Du-te să-ți iei o armă. Cârtița știe că o vânezi.
După scanare, nu durează mult până prinde formă polimerul.
I-am învățat accentul.
- Cum stăm cu părul? - Mă ocup eu.
Bine.
Deci...
- Cât vei fi sub acoperire? - Câteva săptămâni.
Cât să ajung în Uzbekistan și să-mi aranjez moartea naturală.
Nu-mi place ideea că vei lipsi așa mult.
- Am mai stat noi despărțiți. - De la logodnă, nu.
- E altceva acum, nu? - Surprinzător, da.
Păcat.
Percy v-a dat un dar,
o viață nouă, o șansă de a vă servi țara.
- Și voi ce-ați făcut? - Îl puteți ține nemișcat?
- Îmi distruge scanarea. - L-ați trădat.
Ați întors spatele datoriei ca să vă jucați de-a familia.
Divizia a însemnat ceva. Acum ce-a ajuns?
Îi urmărește și îi ucide pe ai ei.
Ai avut șansa să faci un bine.
- Să te predai. - Am făcut un bine.
Cu puțin ajutor de la Amanda.
- Amanda? - M-a ajutat să vă transmit un mesaj.
Ce mesaj?
Mă știți drept Alexi Markov, președintele ales al Uzbekistanului.
Timp de zece ani însă, am fost agent sub acoperire
pentru o grupare americană secretă numită Divizia.
Trecutul meu, viața mea, sunt minciuni.
Am fost plasat în această țară
să spionez și să distrug guvernul prin crimă, tortură, violență.
Așa cum am făcut-o și cu alte guverne, unele chiar aliate ale SUA.
Videoclipul are atașate nume, date și locuri.
Clipul va fi difuzat pe marile canale mass-media
dacă nu le spun zilnic oamenilor mei o parolă.
Dați-mi drumul, sau Divizia va fi expusă lumii
și toată furia armatei americane se va abate asupra voastră.
Drăguță cacealma.
El știe că nu-i o cacealma.
Ryan? Nu va fi așa, nu?
Cum ai aflat?
Amanda a presupus că președintele va avea ca plan de rezervă anihilarea.
Ce tot spune ăsta?
E-n regulă, nici eu nu vreau să fie difuzat acel videoclip.
Cum aș mai fi președinte?
Vă propun un târg.
Odată semnat acordul de întrajutorare militară
cu președintele Spencer,
miliarde de dolari americani vor intra în Uzbekistan.
După ce-mi voi fi luat partea leului, nu veți mai auzi de mine.
Așa că dați-mi drumul.
Și grăbiți-vă.
Trebuie să mă aranjez înainte de întâlnirea cu președintele.
Pregătiți-l pentru transportul la hotel.
Nu poți vorbi serios!
Spune-mi că nu-i adevărat, că faci un joc ascuns.
Cum adică guvernul va distruge Divizia?
Președintele nu poate lăsa Divizia să devină o responsabilitate.
Dacă devine, apar forțele speciale și ne șterg de pe fața pământului.
Spre deosebire de pușcașii trimiși ultima dată,
aceste trupe sunt pregătite, au schițele clădirii,
ordinele fiecărui agent și unde anume trăiește.
- Cum au făcut rost de ele? - Eu le-am dat.
A fost prețul cruțării Diviziei.
Președintele trebuia să aibă un plan pentru situații neprevăzute.
Plan? Tu vorbești despre genocid.
- Cum ai putut s-o ascunzi de mine?! - Asta-i meseria mea!
Vrei s-o faci tu?
Nici nu credeam.
Îl vom prinde pe Markov altă dată. Dar acum trebuie să-l lăsăm liber.
Îi transmit președintelui urările tale de bine.
Cât de mare e armata Uzbekistanului?
Vei avea nevoie de toți soldații ca să mă împiedice să te prind.
Cuvinte mari. Și pentru ce?
Noua voatră Divizie patetică nu merită salvată.
Dacă mai avem întrebări, te vom căuta.
Nu ajungem nicăieri.
Oricine ar fi putut ajunge la tancul de oxigen.
Nu mai sunt restricționate nivelurile inferioare?
Nu. Lăsăm oamenii să se miște mai liber.
Bun... Pentru că m-aș putea mișca... să ies de aici.
Atacuri cu gaz, explozii...
Eram mai în siguranță într-o închisoare din Rusia.
Dacă n-ai fi fost azi aici, eu aș fi moartă.
Dar nu trebuia să fiu astăzi aici.
Cum putea cineva să aibă planuri pentru așa ceva?
Ținta n-ai fost tu.
- Cine să vrea să te omoare? - Aici?
Cine n-ar vrea? Eu am fost "moartea".
Am omorât agenți și pe cei care le erau dragi.
De aceea m-a ținut Percy la distanță atâta timp.
Ce faci?
Compar misiunile tale cu lista de serviciu.
Recunoști vreun nume de aici?
Da.
Nu, vă spun că pot găsi sursa video.
Avem încă dispozitivul luat de la Amanda.
- Pot intra în orice sistem... - Birkhoff...
Nu! Pot intra în orice sistem din lume cu dispozitivul acela!
Ștergem toate copiile clipului și neutralizăm amenințarea.
Și Markov face alt videoclip.
- Ai tu o idee mai bună? - Nu există idei mai bune.
Ba da, există. Fugim...
Spunem tuturor că guvernul încearcă să-i omoare și deschidem ușile.
Glumești. Și ne alegem cu 300 de agenți în panică și de capul lor?
Sau ce... așteptăm să fim măcelăriți?
Nu se va ajunge la asta.
Poți să garantezi?
Îmi dai cuvântul tău, Ryan?
Am altă idee. Facem dezvăluiri, spunem presei povestea noastră.
Dacă facem mult zgomot, guvernul nu riscă să se atingă de noi.
- Prea multă investigație. - Nu. Nu va merge.
- De ce nu? - Fiindcă suntem criminali, Michael!
Președintele are motiv să nu aibă încredere în noi.
Mulți dintre noi sunt foști deținuți. Câțiva suntem ucigași condamnați.
Dacă ieșim public, ne trimit exact unde eram.
Și pentru mine asta înseamnă condamnarea la moarte.
Poate că au dreptate.
Poate că nu ne putem schimba.
Nu, Nikita, trebuie să ai încredere...
Ți-ai pierdut dreptul de a-mi cere să am încredere!
Nikita. Nikita!
Las-o... pentru siguranța ta.
Omule, eu nu mă întorc la închisoare.
Alcătuiesc un raport al accidentului.
Ai lucrat la infirmerie săptămâna asta, nu?
Da, am actualizat biofiltrele.
Da. Îl cunoști pe Owen?
- Poftim? - Owen, pacientul din infirmerie.
Nu.
Owen s-a ocupat cu ceea ce Percy numea "sancțiuni interne",
care erau de fapt eliminarea altor agenți.
Owen s-a uitat în niște dosare vechi
și și-a amintit numele tău dintr-o misiune
de acum câțiva ani. Ai avut o relație cu o agentă de aici.
Nu-mi amintesc numele ei.
Nu știu. Să fi fost...
Julia. Se numea Julia.
Exact. Julia.
Eu am eliminat-o.
Owen, ne-am înțeles să mă ocup eu.
Percy a dat ordinul, dar eu l-am îndeplinit.
Ai avut dreptate să mă ataci.
- Așteaptă. Stai. - Carl, aruncă-l.
Owen, mișcă. Lasă cuțitul!
- Alex? - Nikita, stai acolo.
- Ce naiba? - Carl a sabotat infirmeria.
- Tu știi ce-a făcut el? - Da, știu. Crede-mă că știu.
Atunci știi de ce trebuie să moară.
Carl, ascultă-mă. Owen s-a schimbat.
Ba nu s-a schimbat. E din Divizie. Partea care nu se schimbă niciodată.
Vrei să mă omori? Fă-o.
Owen...
Dacă ai dreptate și nu putem să ne schimbăm, nu merit să trăiesc.
Nu-mi amintesc multe din trecut, iar unii spun că pot trăi și așa.
Dar nu pot.
Trebuie să-mi amintesc...
binele...
și mai ales răul.
Altfel cum aș putea să-mi răscumpăr păcatele?
Da...
mi-o amintesc pe Julia.
Îmi amintesc apartamentul ei.
Purta o bluză albastră cu flori galbene.
S-a opus.
S-a lăsat foarte greu.
Trebuia să fiu eu.
Ea nu merita asta.
- N-a meritat-o. - Nimeni nu merită.
Îmi pare rău.
Ultimul șef al Diviziei m-a mințit. Și acum e mort.
Percy mințea ca să se apere. Eu am mințit ca să vă apăr pe toți.
Ai pierdut încrederea tuturor și l-ai lăsat pe ticălos să scape.
Mai avem o șansă să-l prindem pe Markov.
Până primește banii, avem timp să aflăm cum să-l prindem.
Nu avem. Am intrat pe serverul personal lui Markov.
Am găsit asta.
Până acum, lumea întreagă a aflat că președintele Spencer a murit.
Dar nu știți de ce a trebuit s-o omor.
Frica și lașitatea ei au dus la asasinarea unui mare lider.
Percy a fost un patriot și un vizionar.
M-a scos din mocirlă și m-a făcut valoros,
o persoană care putea face orice.
Îi datorez viața lui Percy. Cel mai bun om pe care l-am cunoscut.
Un om loial lui Percy într-o misiune sinucigașă.
E programat să lovească în șase ore.
A înregistrat înainte. Ar putea să-i sucească gâtul în orice secundă.
A devenit președintele Uzbekistanului doar ca să aibă acces la ea.
Unde-i Markov?
Coloana de mașini a plecat de la hotel.
Casa Albă anunță ceremonia de primire în trei ore.
Ce faci?
- Avertizez președintele. - Stai, nu, nu!
Dacă îi spui adevărul despre Markov, declanșează atacul asupra Diviziei.
- Spune-i, Mikey. - Avem o datorie față de țară.
Dă-o naiba de țară. Nu devin pradă pentru SEAL.
Atunci îți sugerez să te alături Nikitei și să fugi.
Nu fuge nimeni. Ai dreptate, Birkhoff.
- Ba bine că nu. - Îi spui adevărul, ne vor omorî.
- Dacă nu spunem, o omoară el. - Nu.
Îl vom opri pe Markov. Divizia va salva viața președintelui
fără ca ea să știe de pericol, fiindcă greșește în privința noastră.
Ne-am schimbat.
Te-am mai văzut realizând imposibilul,
dar cum anume plănuim s-o facem acum?
Ca înainte. Îl răpim, facem schimbul, îi înscenăm moartea mai târziu.
- Dar acum e în drum spre Casa Albă. - Și noi la fel.
Am intrat în sistemul de securitate al Casei Albe
datorită dispozitivul de decriptare. O să-mi lipsească frumusețea asta.
- Chiar trebuie să-l cedăm? - Poți obține altfel audiență
la președinte într-un timp așa scurt?
Ryan Fletcher.
Gata.
Mergeți încă vreo 450 m și o luați înspre est.
Ajungeți direct în artera principală.
Bine că am cartografiat zona
în timpul problemei cu reactorul nuclear din subteran.
"Da, Birkhoff. Bună treabă, Birkhoff."
Mai taci, Birkhoff.
- Birkhoff, e liber? - Da, începeți.
- E cineva pe radar? - Nu.
Unde se află Markov?
Se apropie de sala de recepții diplomatice.
Sunt Rover 1. A sosit persoana.
Președinte Markov.
Vă urez bun venit la Casa Albă în numele președintelui SUA.
Mulțumesc.
Sunt foarte nerăbdător să mă întâlnesc cu președintele.
Și dumneaei e foarte nerăbdătoare să vă cunoască.
- Doamnă președinte. - Va trebui să aștepte.
Regret, dar e chestiune de securitate națională.
Vin în câteva minute.
Acesta este dispozitivul de decriptare recuperat recent de Divizie.
Cum arată?
Foarte bine.
Mikey... biroul serviciului secret e imediat la dreapta.
- Rover 1, vezi persoana? - Da.
- I-ai dat voie în sectorul albastru? - Nu.
Adu-l aici. Trebuie să ne lămurim.
Scuzați-mă, domnule. Vreți să veniți cu mine?
Mergem la președinte?
Nu încă.
Cu abilitatea lui de a intra în orice sistem computerizat din lume,
dispozitivul poate fi o armă incredibil de puternică.
Minunat. Predă-l Agenției de Securitate.
Cred că recuperarea dispozitivului este, de asemenea,
dovada că Divizia este de folos, și nu doar pentru agenții fugiți.
Nu suntem la liceu, Fletcher. Nu primești puncte în plus.
Arăt că facem ceea ce trebuie.
- Putem discuta mai târziu. - Scuzați, doamnă președinte.
Avem o problemă de securitate. Va trebui să stați aici.
Președinte Markov, vă mulțumesc că ați venit.
- Despre ce este vorba? - Înțelegeți că trebuie să investigăm
orice incursiune neautorizată în zone restricționate de la Casa Albă.
Ce legătură are cu mine?
Mă întrebam cum ați ajuns în această zonă.
Poftim?
Markov este cu serviciul secret.
Am să-i îndepărtez distrăgându-le atenția.
Vei avea la dispoziție 30 de secunde.
Am înțeles. 30 de secunde.
Am șters imaginile tale de pe camere.
Dacă a fost o breșă de securitate, ne vom asigura că e rectificată.
Asta-i ridicol. Rezolvați-vă problemele altă dată.
Domnule, dacă nu vă deranjează...
Nu, asta nu-i bine.
Ucigaș în Casa Albă!
- Ce s-a întâmplat? - A eliminat agenții de securitate.
Se îndreaptă spre Biroul Oval și e înarmat. Fă acum ce ai de făcut.
Am adus un asasin în apropierea președintelui.
Salut, Eddie.
Cred că l-am văzut pe coridor.
Nu. Nu se vede pe nicăieri.
- Președinte Markov, iată-vă. - Pleacă de lângă mine!
Pleacă din preajma mea!
Se întorc pe aici.
Pleacă! Mă ocup eu de el.
E pe acolo.
Cred că e ceva în neregulă cu el.
M-au târât într-o cameră. Parcă era o tabără de refugiați.
Haide, Nikki, ieși de acolo.
Haide. Haide.
Ce s-a întâmplat? Unde sunt?
Securitatea a avut grijă de problemă.
Se pare că președintele Markov a avut o criză de stres posttraumatic.
A atacat doi agenți, dar acum e sub control.
Lucrurile... nu sunt clare.
- Cum se simte? - Trebuie să plec.
Băieți, Nikita e în coridorul nordvestic.
Birkhoff...
am reușit.
Am înțeles.
La numai zece zile de la vizita sa în SUA,
președintele Uzbekistanului, Alexi Markov, a murit
din cauza rupturii unui anevrism cerebral.
Moartea lui neașteptată aduce un sfârșit dramatic
scandalului în creștere cu privire la recenta alegere.
Săptămâna trecută au apărut multe rapoarte de vot fals,
punând la îndoială rezultatul care l-a adus la putere.
Bună treabă cu scandalul.
Mi-am zis că descurajează pe cei care vor să-i cerceteze moartea mai atent.
A fost greu să găsești dovada?
Nu atunci când ești președinte.
Considerați că videoclipul e mort și îngropat.
Am băgat un vierme în serverele lui Markov. Orice-ar fi avut s-a dus.
Dar s-ar putea să existe niște efecte secundare.
Toată țara va rămâne fără internet câteva zile...
Poate și Afganistanul.
Aplică unguentul timp de două săptămâni
și îmi spui dacă te mai doare.
Mulțumesc.
Ai noroc că cicatricile sunt sexy.
Da? Păi aș putea să-l caut pe Carl și să-l rog să pună mâna pe cuțit.
Nu, nu fi lacom.
Bine...
- Pot să te întreb ceva? - Da.
Ce i-ai spus lui Carl despre Julia...
Îți amintești așa toate victimele?
Dacă eu nu-mi amintesc, atunci cine?
Ce e cu fluturele?
Nu vorbesc despre asta.
Anumite amintiri le păstrez pentru mine.
Sau poate că îmi plăcea să prind gângănii în copilărie.
Nu știu. Cine știe? Memoria mea e blocată.
Așa este.
Trebuie să plec. Încearcă să nu te bagi în necazuri.
Așa voi face.
Când am fost de acord să conduc Divizia, am spus președintelui
că n-o pot face fără voi...
fără voi toți, lucru adevărat și acum.
Dacă nu mai am sprijinul vostru,
mă voi retrage imediat, fără urmă de îndoială.
N-a fost vorba de sprijinul nostru.
E vorba de încredere, Ryan.
Nu trebuia să porți singur această povară.
Dacă v-aș fi spus la început
că președintele are o armă la capul nostru,
cum ați fi reacționat?
Adevărata întrebare este cum ar reacționa ceilalți din Divizie.
Exact. Sub conducerea lui Percy, era supunere sau moarte.
Am venit eu și am promis o scăpare.
Dar oamenii află că e o mică șmecherie.
Nu puteam ști cum reacționau.
Multe persoane de aici sunt încă sensibile.
Mie-mi spui?!
Și ar trebui să păstrăm secretul?
Deocamdată. Știu că nu suntem o familie mare și fericită,
dar suntem împreună...
la bine și la rău.
Trebuie să cred că la bine.
Dacă continuăm să-i vânăm pe cei 30 de mânjiți,
va trebui s-o facem mai inteligent, mai tăcut.
Uitați de urme. Fără nicio urmă.
Putem să facem acest lucru?
Hai să aflăm.
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro